Den islandske hest er efterhånden blevet en meget populær hesterace, specielt i Europa. Den nordiske race er især kendt for specielle gangarter, alsidighed og et dejligt sind. Derfor vil vi nu se nærmere på islænderens historie, og hvad der gør islænderen speciel.
Læs også: VM-rytter Nanna Lanzky Otto: Sådan trænede vi op til VM
Fakta om den islandske race
- Højde: Idealhøjden for racen er 135-147 cm. målt med stang.
- Farver: De islandske heste kan have alle farver, farvekombinationer og aftegninger.
- Gangarter: skridt, trav, tölt, galop og pas.
Fra vikingerne til nu
Den islandske hesterace er kendt som en rigtig ‘vikinge-hest’, og det er der god grund til. Racen stammer nemlig fra de heste, som de nordiske vikinger red på engang. Disse heste er kommet til Island omkring år 875, og er derefter blevet avlet videre til den populære race vi har i dag. Siden dengang er der ikke blevet importeret nogen heste til Island, og derfor er islænderen en meget ren race, da der ikke har været nogen andre racer på Island.
Da den nordiske race har levet og udviklet sig i Islands barske natur, er racen meget hårdfør. Terrænnet på Island har også gjort, at islænderen er utrolig sikker på benene, og er blevet en pålidelig, stærk og behagelig ridehest med godt temperament og løbevilje. Da racen er en brugshest og har været brugt meget til transport, har de gode rideegenskaber været meget i fokus, under racens udvikling.
Det islandske sind
Udover at racen er en god og behagelig ridehest, har islænderen også et rigtig godt sind. Racen er nemlig blevet avlet til at være en modig, selvstændig og samarbejdsvillig hest. Islænderens sind er noget af det mange ryttere falder for, og det er også det der gør at racen kan egne sig til mange forskellige mennesker.
![Islandske heste står på Island](https://malgretout.dk/wp-content/uploads/2021/03/Islaender-facts-pic-2-1024x683.jpg)
Gangarter hos den islandske hest
Den islandske hest er en meget alsidig ridehest, og kan blive brugt til mange forskellige discipliner. Alt fra fantastiske skovture, langdistance eller konkurrencer.
Den islandske hest er femgænger, da den kan gå både skridt, travl, tölt, galop og pas. Det er dog ikke alle islændere, der kan mestre alle fem gangarter, og nogle af dem foretrækker for eksempel trav, andre tölt og nogle vil helst gå pas.
LÆS OGSÅ: Islændere og springning: Et sjovt afbræk fra den daglige træning
Tölt
Gangarten tölt er en firtakts-gangart, og hestene bevæger benene i samme rækkefølge som i skridt; højre bagben -> højre forben -> venstre bagben -> venstre forben. Når en hest skridter, har den altid to eller tre ben i jorden, men når en hest tölter, har den altid et eller to ben i jorden. Dermed er der ikke noget svæv, og gangarten er meget rolig for rytteren, og derfor er tölt meget behagelig for rytteren.
Pas
Gangarten pas er derimod en totakts-gangart, hvor hesten flytter både for- og bagben på samme side, samtidig. Derfor kommer der en lang svævefase, før det andet benpar rammer jorden. Gangarten kaldes derfor også flyvende pas, og hastigheden for pas er omkring 40 km/t, og den rides kun i korte stræk, da det er temmelig anstrengende for hesten.
Der findes en del af de islandske heste, som ikke mestrer pas, og derfor omtales hestene typisk som enten 4-gængere eller 5-gængere. Nogle af 5-gængerene har måske endda et talent for pas, og derfor kaldes de ofte pasheste, og de har for det meste en stor løbeglæde.
Islænder som ridehest
Naturen
Islænderens baggrund gør at de er hårdføre og sikre på benene, og der er mange ryttere, der har taget denne kvalitet med i betragtning og derfor rider deres islænder i naturen. Den behagelige tölt er fantastisk at side i, mens man rider gennem en smuk skov eller ud over marken.
Sportskonkurrencer
Når det kommer til konkurrencer er alsidigheden hos racen meget i fokus. Der findes de sportskonkurrencer, hvor det er helheden af ekvipagen, der bedømmes, og så er der Gæðingakeppni, hvor det kun er hestens præstation, som bedømmes. Ved disse sportskonkurrencer bedømmes hestens gangarter på en ovalbane, og hesten kan blive bedømt som enten 4-gænger eller 5-gænger. Derudover er der også forskellige tölt-konkurrencer, hvor det er töltens kvalitet, der er i fokus.
Når man rider islænder er der også mulighed for at få bedømt hestens alsidighed i disciplinen Alrid, hvor man kan prøve kræfter med både distanceridning, terrænridning og gangarter.
LÆS OGSÅ: Islændere og springning: et sjovt afbræk fra den daglige træning
Kilder
Islandshest.dk – Den islandske hest.
Bogen Heste – Illustreret opslagsværk